Actorii şi producătorii dedică acest film echipajului navetei Challenger
al cărui spirit temerar va dăinui dincolo de secolul 23...
Ce crezi că e ?
Pare să fie o sondă lansată de o formă de viaţă necunoscută nouă.
Transmite "pace" şi "salut" în toate limbile cunoscute.
- Faceţi legătura cu Comandamentul Flotei. - S-a făcut, căpitane.
Aici e U.S.S. Saratoga, în patrulare în sectorul cinci, zona neutră.
Am detectat o sondă care se îndreaptă spre sistemul solar al Pământului.
N-am reuşit să comunicăm cu sonda.
Continuaţi monitorizarea, vom reveni cu alte recomandări.
Recepţionat, Flota Stelară.
INFORMAŢII SENZORIALE
Şase, cinci, patru, trei, doi, unu...
Stop cadru. Aşa !
lată întruchiparea absolută a răului din povestea noastră: James T. Kirk.
A ucis un echipaj de klingonieni şi le-a furat nava.
lată ce s-a petrecut de fapt.
În timp ce noi negociam pacea, Kirk a pus la punct torpila Genesis.
A fost concepută de fiul lui Kirk, şi testată de însuşi Amiralul.
Această energie a creat ceea ce, printr-un eufemism, se numeşte Planeta Genesis.
O bază de unde să fie lansată anihilarea poporului klingonian.
Cerem extrădarea lui Kirk. Vrem dreptate.
Dreptatea klingoniană e unilaterală.
Genesis a fost botezată perfect. Este creaţia vieţii, nu a morţii.
Klingonienii au atacat primii planeta, încercând să-i fure secretele.
Vulcanii sunt marionetele intelectuale ale Federaţiei.
Klingonienii au distrus U.S.S. Grissom. Oamenii tăi l-au ucis pe fiul lui Kirk.
- Negaţi aceste fapte ? - Nu negăm nimic.
- Trebuie să ne protejăm specia. - Prin crimă ?
Tăcere !
Nimeni din sală nu mai scoate o vorbă.
Am venit să vorbesc din partea acuzatului.
E subiectiv. Fiul lui a fost salvat de Kirk.
Domnule Ambasador, Consiliul şi-a încheiat deliberările.
Kirk scapă nepedepsit ?
Amiralul Kirk a fost găsit vinovat de încălcarea regulamentelor Flotei.
Regulamentele Flotei ? E ridicol !
Ţineţi minte: cât timp trăieşte Kirk, nu va fi pace.
Jurnalul căpitanului, data stelară 8390.
Au trecut trei luni de exil pe Vulcan.
Doctor McCoy a găsit un nume pentru nava klingoniană pe care am capturat-o.
H.M.S. BOUNTY
Ca şi rebelii de acum 500 de ani, şi noi avem de făcut o grea alegere.
Doctor McCoy, domnule Scott, Uhura, Chekov, Sulu...
Da, domnule.
Comandantul şi echipajul navei stelare Enterprise
au votat să se întoarcă pe Pământ,
şi să suporte consecinţele acţiunii lor, de salvare a căpitanului Spock.
Vă mulţumesc tuturor. Continuaţi reparaţiile, vă rog.
Domnule Scott, cât de repede putem pleca ?
Mai greu e să citeşti în klingoniană.
E suficient de rău că am ajuns la Curtea Marţială,
dar chiar să mergem acasă cu hârbul ăsta klingonian...
Hârbul ăsta are instalaţie de camuflaj care pe noi ne-a costat scump.
Computer, reia testele.
T'plana-Hath, patronul filozofiei Vulcane.
Care este formula moleculară a cristalului de sulfit de aluminiu ?
Regina ia calul, tura ia regina, pionul ia tura. Şah mat.
Corect.
Compensatorul universal de atmosferă.
EVALUAT ŞI REZOLVAT CORECT
- Identifică obiectul. - Relicvă de mumificare klingoniană.
Ce eveniment istoric a avut loc pe Pământ în 1987 ?
- Care e prima lege a lui Kiri-Kin-Tha ? - Nimic din ce e ireal nu există.
Poziţionează această piesă astfel ca antineutronii să poată trece prin ea.
Ce este Gadolinium ?
Cum te simţi ?
- Nu înţeleg întrebarea. - Ce e, Spock ?
- Mamă, nu înţeleg. - Eşti pe jumătate om.
- Computerul ştie asta. - Întrebarea e irelevantă.
Ai fost reeducat în spiritul Vulcanilor.
Se poate să nu înţelegi sentimentele... dar le ai, pentru că eşti fiul meu.
Cum doreşti, dacă tu le consideri valoroase.
Dar nu pot aştepta aici să le descopăr... trebuie să merg pe Pământ.
- Să depun mărturie. - O faci din prietenie.
O fac pentru că am fost acolo.
Spock... E mai important binele colectiv decât binele unuia singur ?
Mi se pare o regulă acceptabilă.
Atunci tu eşti viu dintr-o greşeală
comisă de prietenii tăi imperfecţi şi plini de simţire.
Şi-au sacrificat viitorul pentru că au considerat
că binele unuia singur, al tău, e mai important pentru ei.
- Oamenii iau decizii iraţionale. - Aşa e.
INFORMAŢII SENZORIALE
Vine.
- Care sunt cauzele ? - Un val puternic de amplificare.
- Îl putem izola ? - Nu, ne afectează sistemele.
Alarmă galbenă. Activaţi scuturile. Reduceţi viteza.
- Propulsia a fost scoasă din funcţiune. - Activaţi propulsia de avarie.
Niciun răspuns.
Luminile de avarie.
- Care sunt pagubele ? - Sistemele au căzut. Putere de avarie.
Comanda Flotei Stelare, aici e Saratoga. Mă recepţionaţi ?
Răspundeţi, vă rog.
Mulţumesc, domnule.
- Raportul, amirale. - Nu sunt veşti bune, domnule Preşedinte.
Sonda se îndreaptă spre noi, distrugând totul în cale.
Klingonienii au pierdut două nave.
Două nave ale Flotei şi trei navete mai mici au fost neutralizate.
- Neutralizate ? Cum ? - Nu ştim.
Fă-mi legătura cu Yorktown.
Canalul de urgenţă 0130. Cod roşu.
De când am intrat în contact cu sonda, n-am reuşit să repornim generatoarele.
Foloseşte forme de energie pe care noi nu le înţelegem.
- Ne poţi apăra ? - Lansăm tot ce avem.
Încercăm să instalăm o pânză solară
care să genereze suficientă energie ca să supravieţuim.
- Raportul tehnic. - Sistemele de comunicare sunt gata.
Ofiţerul de comunicaţii, la ordin.
Computerul are o interfaţă de acces la baza de date a Federaţiei.
Armamentul şi dispozitivul de camuflare sunt operaţionale.
Sunt impresionat.
Suntem într-o navă inamică. Nu vreau să fim doborâţi.
Sala motoarelor, raportul.
Suntem gata. Alternatorul de dilitiu nu mai e chiar atât de primitiv.
Şi am înlocuit şi raţiile de alimente ale Klingonienilor.
- Mi se întorcea stomacul pe dos. - Deci asta era ?
Pregătiţi-vă de plecare. Cine nu vine pe Pământ, să coboare.
- Saavik... aici ne luăm rămas bun. - Întradevăr, amirale.
Mulţumesc.
Domnule, n-am avut ocazia să vă povestesc despre fiul dvs.
David a murit ca un erou. L-a salvat pe Spock.
Ne-a salvat pe toţi. M-am gândit că ar trebui să ştiţi asta.
O zi bună, căpitane Spock. Să călătoriţi fără incidente.
O viaţă lungă şi prosperă, locotenente.
Cer permisiunea să vin la bord, amirale.
Jim, Spock. Nu-ţi aminteşti ?
Nu se face să mă adresez cu Jim când sunteţi la comanda navei.
De asemenea, îmi cer scuze pentru ţinută. Nu-mi găsesc uniforma.
La post.
- E o idee bună ? - Ce anume ?
El, să revină la post de parcă nu s-a întâmplat nimic.
Nu-i funcţionează chiar toate motoarele.
- O să-şi revină. - Eşti convins ?
M-am gândit eu.
Domnule Sulu, spre casă.
Propulsia e funcţională.
Viteză de un sfert de impuls.
Hangarul Spaţial, aici Flota Stelară. Lansaţi toate navele.
Porţile Hangarului nu funcţionează. Toate sistemele sunt blocate.
Flota Stelară, aici Hangarul Spaţial. Am rămas fără energie internă.
Sosirea estimată pe planeta Pământ, 1,6 ore la viteza actuală.
Menţine traiectoria. Vreo escortă din partea Federaţiei ?
Nu, domnule, şi n-am văzut nicio navă de patrulare a Federaţiei.
Ciudat. Uhura, ce e pe canalele intercom ?
Sunt foarte active. Transmisiuni multi-fazice, o babilonie.
Să văd dacă pot face ceva.
Bună. Eşti ocupat ?
Uhura e ocupată. Eu monitorizez.
Bine că ţi-a venit Katra la cap ţie, nu mie.
Am încercat să mă pun în locul tău, dar n-am putut fi acolo în carne şi oase.
Carne şi oase ?
Las-o baltă.
Am putea discuta puţină filozofie.
Viaţă, moarte, viaţă. Noţiuni de genul ăsta.
Încă n-am parcurs materiile filozofice.
Hai. Tu chiar ai fost unde n-a mai călcat niciun om până la tine.
- Spune-mi cum a fost. - Nu avem un punct comun de reper.
- Glumeşti. - Gluma este o istorioară amuzantă.
Trebuie să mor ca să discut percepţia ta asupra morţii ?
Recepţionez mai multe mesaje de ajutor.
Nu mă îndoiesc.
Juneau, Alaska. Stratul noros a crescut la 95%.
Tokyo, acoperit complet de nori.
Leningrad a rămas fără energie electrică.
Acoperirea noroasă 100%. Temperatura scade rapid.
- Cât e stratul de nor la nivel planetar ? - 78,6%.
Urgenţă în Flota Stelară. Alarmă maximă. Cuplaţi rezervele planetare de energie.
Nu vom supravieţui fără Soare chiar dacă activăm toate rezervele planetare.
Ştiu asta.
Domnule Ambasador Sarek, mi-e teamă că ai rămas blocat aici cu noi.
N-avem cum să răspundem acţiunilor sondei.
E greu să răspunzi atunci când nu înţelegi întrebarea.
Poate că ar trebui să transmiteţi un semnal planetar de ajutor...
cât mai avem timp.
- Amirale ? - Ce e ?
Semnale de ajutor suprapuse şi un mesaj de la Federaţie.
Aici e Preşedintele Federaţiei Unite a Planetelor.
Nu vă apropiaţi de Pământ.
Transmisiunile unei sonde în orbită circumterestră afectează grav planeta.
Ne ionizează atmosfera. Toate generatoarele de energie sunt avariate.
Navele din orbita Pământului nu pot face nimic. Sonda ne evaporă oceanele.
Nu supravieţuim decât dacă se găseşte o cale de a răspunde sondei.
S-ar putea să nu mai reuşim să transmitem de-acum înainte.
Conservaţi-vă energia. Salvaţi-vă.
Evitaţi cu orice preţ Pământul. Rămas bun.
Să ascultăm transmisiunea de pe sondă.
Da, domnule. În difuzoare.
- Ce crezi ? - Foarte ciudat.
O formă necunoscută de energie, foarte puternică şi inteligentă,
nu-şi dă seama că transmisiunile sale provoacă distrugeri.
N-ar avea sens să aibă intenţii ostile.
Crezi că ăsta e un mod de a le spune Pământenilor "Bună !" ?
Numai aroganţa omenească putea presupune că mesajul e adresat omului.
Vrei să spui că transmisiunea e îndreptată către o altă formă de viaţă ?
E o variantă. Preşedintele a spus că e îndreptată către oceanele planetei.
Poţi modifica factorii de densitate, temperatură şi salinitate ai semnalului ?
Încerc, domnule.
Asta e !
Aşa ar suna sub apă ?
Fascinant.
Dacă bănuiala mea e corectă, atunci nu se poate răspunde acestui mesaj.
- Unde mergi ? - Să-mi verific teoria.
Bones, tu rămâi aici.
Nici vorbă, tipul trebuie urmărit cu atenţie.
Cum am bănuit, transmisiunile sunt mesaje cântate de balene.
- Balene ? - Mai exact, balene cocoşate.
E o nebunie. Cine trimite o sondă să vorbească cu o balenă ?
Balenele au apărut pe Pământ cu mult înaintea omului.
Cu 10 milioane de ani mai devreme. Cele cocoşate au fost vânate intens.
Au dispărut în secolul 21.
Sonda străină ar putea să fi venit aici să vadă de ce au pierdut contactul.
Se poate simula un răspuns al balenei cocoşate la acest mesaj ?
Putem imita sunetele, dar nu şi limba. Răspunsul nostru ar fi de neînţeles.
- Putem găsi specia asta altundeva ? - Cocoşatele au existat doar pe Pământ.
Atunci n-avem de ales. Trebuie să distrugem sonda.
Ar fi inutil să încercăm asta.
Nu putem pleca pur şi simplu. Trebuie să existe o cale.
E o posibilitate. Am putea încerca să găsim nişte balene.
Tocmai ai spus că nu mai există, decât în trecutul Pământului.
În cazul ăsta... la stai naibii puţin.
Spock, începe calculele pentru o călătorie în timp.
Bones, vino cu mine.
Avem nevoie de energie ca să menţinem în funcţiune sistemele medicale.
Toate sistemele subterane de stocare au fost dezactivate.
- Cât de lung e hangarul ăsta ? - Cam 18 de metri.
- Poţi să-l închizi, să-l umplem cu apă ? - Vrei să faci o baie ?
- Îl umplem cu vârf. - Trebuie să găsim nişte cocoşate.
- Nişte persoane cocoşate ? - Balene.
Fiecare să aibă 40-45 de metri lungime şi 40 de tone greutate.
Vrei să călătorim în timp cu găleata asta ruginită ?
Va trebui să mergi razant cu soarele ca să prinzi suficientă viteză.
- Preferi să nu facem nimic ? - Prefer ceva rezonabil.
Ne întoarcem în timp, găsim nişte balene, apoi le aducem în viitor,
sperând că o să-i spună sondei ăsteia să se care de aici ?
- E o nebunie ! - Ai o idee mai bună ?
- Estimările sunt în curs. - Uhura, fă-mi legătura cu Comanda Flotei.
Recepţionez un semnal slab de la amiralul Kirk.
Recepţie video.
Comanda Flotei Stelare, aici e amiralul James T. Kirk.
Am interceptat şi analizat transmisiunea sondei.
Cuplează energia de rezervă.
Credem că doar balena cocoşată, o specie dispărută,
poate răspunde corect sondei.
Stabilizaţi semnalul. Energia de rezervă.
Vom încerca să călătorim în timp.
În acest moment ne calculăm traiectoria.
Restabiliţi legătura !
Sunt gata să cuplez computerul.
- Încotro mergem în timp ? - Finele secolului 20.
A trebuit să programez nişte coordonate variabile din cap.
- Care sunt coordonatele astea ? - Combustibil disponibil. Tonajul navei.
Localizarea probabilă a balenelor. În cazul ăsta, bazinul Pacificului.
- Ai programat asta din memorie ? - Da.
- "Îngerii şi sfinţii să ne apere." - "Hamlet", actul 1, scena 4.
Nicio îndoială despre memoria ta. Pregătiţi propulsia warp.
- Scuturile, domnule Chekov. - Am înţeles.
Soarta să fie bună cu cei săraci cu duhul.
Viteză warp, domnule Sulu.
Warp 2.
- Warp 3. - Uşurel.
Warp 4.
Warp 5.
Warp 6.
Warp 7.
- Warp 8. - Scuturile termice solicitate la maxim.
Warp 9 !
- 9,2, 9,3... - Ne trebuie viteză critică.
9,5, 9,6, 9,7...
9,8...
Acum !
N-ar fi trebuit să-l părăsesc.
Jim, unde suntem ?
Vorbeşti despre sfârşitul speciei umane pe Pământ.
Domnule Sulu...
Domnule Sulu.
- Da, domnule. - Care e situaţia ?
- Dispozitivele de frânare au funcţionat. - Video, te rog.
Pământul... Dar când ? Spock ?
Judecând după poluarea atmosferică, în cea de-a doua jumătate a secolului 20.
- Bună treabă, domnule Spock. - S-ar putea ca ei să ne vadă.
Ai dreptate. Activează dispozitivul de camuflaj.
- Intrăm în zona de noapte. - Coasta vestică a Americii de Nord.
- Recepţionez cântece de balenă. - Pune-le la difuzor.
Ciudat.
Cântecul vine direct din San Francisco.
Din oraş ? N-are niciun sens.
Avem o mare problemă.
Cristalele astea ale klingonienilor. Călătoria în timp le-a descărcat.
- Se decristalizează. - Spune-mi cât ne mai ţin.
24 de ore, în camuflaj. După aceea, suntem vizibil şi nu rezistăm sub apă.
Nu mai avem energie să ieşim din gravitaţia Pământului sau să ne întoarcem acasă.
Nu ne putem opri acum. Se poate recristaliza dilitiul ?
Nu putem face asta nici măcar în secolul 23.
Amirale, s-ar putea să fie o soluţie în secolul 20.
Îmi amintesc de un flirt suspect cu ideea reactoarelor nucleare.
Au avut efecte secundare nefaste şi au fost înlocuite în era fuziunii.
Dar în clipa asta, s-ar putea să găsim câteva.
- Dar ai spus că erau toxice. - Nu luăm decât fotoni super-energizaţi.
Fotonii aceştia ar trebui să recristalizeze structura de dilitiu... în teorie.
- Unde găsim nişte reactoare de-astea ? - Erau utilizaţi pe navele maritime.
San Francisco. Acolo m-am născut eu.
Nu s-a schimbat prea mult.
- Aterizează în Parcul Golden Gate. - Am înţeles. Începem coborârea.
Uhura şi Cekov se vor ocupa de problema cu uraniul.
Doctor McCoy, domnule Scott şi domnule Sulu ne vor improviza un acvariu de balene.
Mamă !
Căpitanul Spock şi cu mine încercăm să găsim sursa acestor cântece de balenă.
Fiţi foarte atenţi. Asta e terra incognita.
Multe dintre obiceiurile lor o să ne ia prin surprindere.
Nimeni dintre oamenii ăştia n-a mai văzut un extraterestru.
E o cultură primitivă şi paranoică.
Luaţi un fazer şi un unicom.
Fără mesaje radio decât în urgenţe. Scoateţi-vă insignele de grad.
Întrebări ? Bine.
Să trecem la treabă ca să putem pleca. Lumea noastră ne aşteaptă.
- Declanşează procedura de aterizare. - Am înţeles, domnule.
Iar vă certaţi ? Credeam că v-aţi împăcat.
- De ce vă certaţi în continuu ? - Îmi place cum se ceartă ea.
I-am spus că nu dau 60 de dolari pe un afurisit de prăjitor de pâine.
- Ea ce a răspuns ? - Păi...
Ce naiba a fost asta ?
- Ai văzut ? - Nu, şi nici tu n-ai văzut.
- Încotro sunt balenele ? - La 283 de grade 15,2 kilometri.
Toată lumea să-şi amintească unde ne-am parcat.
Fii atent pe unde mergi, tâmpitule !
Tu eşti rahat cu ochi !
NEGOCIERILE PRIVIND ARMAMENTUL NUCLEAR SUNT BLOCATE
- E un miracol că au supravieţuit ca specie. - Încă mai folosesc bani.
Spock. Ceilalţi rămâneţi aici.
Împrăştiaţi-vă, arătaţi ca o trupă de cadeţi.
Sunt americani, secolul 18. Destul de valoroşi.
- Cât cereţi pe ei ? - Cât îmi oferiţi ?
- Au fost cadou de la doctor McCoy. - Şi-o să fie din nou.
- Cât ? - Lentilele nu sunt intacte.
- Vă ofer o sută de dolari. - E mult ?
Ăştia sunt toţi. Nu daţi pe prostii.
Ne-am înţeles ? Bună afacere.
Mulţumită memoriei tale restabilite şi unui dram de noroc,
ne plimbăm prin San Francisco în căutarea balenelor.
- Cum rezolvi problema ? - Logica elementară e de ajuns.
Voi folosi harta aceasta.
Am distanţa şi direcţia de la Uhura.
GEORGE ŞI GRACIE O DISTRACŢIE CA ÎNTRE BALENE
283,7 grade...
Vom găsi ce căutăm la Institutul de Cetacee din Sausalito.
- De unde ştii ? - Logica elementară.
Ce înseamnă "bani mărunţi" ?
Cum amenajăm noi acvariul ?
- Dacă aveam aluminiu transparent... - Eşti cu ani buni înainte de aşa ceva.
- Să căutăm ceva echivalent. - Unde ?
NU GĂSIŢI CE CĂUTAŢI ÎNCERCAŢI ÎN PAGINI AURII
- Ai găsit ? - Da, acum ne trebuie coordonatele.
Nu vă supăraţi, cum ajung la baza navală din Alameda ?
Acolo unde sunt ancorate vasele nucleare.
Vasele nucleare.
- Ne scuzaţi... - Căutăm vasele nucleare.
Îmi puteţi spune încotro e baza navală de la Alameda ?
Bună, căutăm vasele nucleare de la Alameda.
- Ne puteţi ajuta ? - Unde e baza navală Alameda ?
- Unde sunt vasele nucleare ? - Dincolo de golf, în Alameda.
Aşa am spus, Alameda.
Mă scuzaţi.
Nu vă supăraţi, puteţi opri zgomotul acela ?
Mă scuzaţi, puteţi opri zgomotul ăla afurisit ?
- Amirale, pot să te întreb ceva ? - Nu-mi spune amiral.
Odinioară îmi spuneai Jim. Ce vrei să mă întrebi ?
De când am sosit, modul în care vorbeşti s-a modificat.
Conţine metafore mai colorate.
- "Tu eşti rahat cu ochi." - Te referi la vulgaritate ?
Aşa vorbesc ei. Dacă nu înjuri, nu te bagă nimeni în seamă.
- Consultă documentele epocii. - De exemplu ?
Lucrările lui Jacqueline Susann. Romanele lui Harold Robbins.
"Giganţii".
INSTITUTUL DE CETACEE
Următorul spectacol "Lumea balenelor" începe peste 5 minute.
Trebuie să merg.
Bună dimineaţa. Sunt ghidul vostru, doctor Gillian Taylor.
Sunt director adjunct la Institutul Maritim de Cetacee.
Institutul e singurul muzeu din lume dedicat balenelor.
Avem multe să vă oferim,
dar asta e nesemnificativ faţă de câte nu se ştiu despre balene.
Una din percepţiile false cele mai răspândite este că balenele sunt peşti.
Fals. Balenele sunt mamifere ca şi noi.
Au sânge cald, respiră aer şi produc lapte ca să-şi alăpteze puii.
- Balenele atacă omul ? - Nu.
Majoritatea balenelor n-au dinţi, au un fel de ţesut cartilaginos
cu care prind creveţi pentru hrană. Ostilitatea lor se limitează la asta.
Din păcate, principalul lor adversar e mult mai agresiv.
- Vă referiţi la om ? - Ca să folosim un termen bând.
Omul a vânat întotdeauna balenele pentru o varietate de produse,
dintre care majoritatea pot fi produse sintetic în prezent.
Acum 100 de ani, cu ajutorul harpoanelor, omul a făcut mult rău.
Dar asta nu e nimic în comparaţie cu ce a reuşit să facă în acest secol.
Omenirea a împins balenele în pragul dispariţiei ca specie.
Balena albastră, cel mai mare animal de pe Pământ, e practic dispărută.
În ciuda eforturilor de a interzice vânătoarea de balene, mai sunt ţări
care măcelăresc în prezent aceste creaturi.
Balenele cocoşate, odinioară numeroase, numără acum cam 10 mii de exemplare.
Nu mai sunt vânate exemplarele adulte, ci cele tinere.
În plus, multe balene sunt ucise laolaltă cu puii lor nenăscuţi.
Să vânezi o specie până în pragul dispariţiei depăşeşte logica.
Cine a spus că specia umană e logică ?
Dacă mă urmaţi, vă voi prezenta mândria institutului.
Acesta e cel mai mare bazin marin din lume.
În el sunt singurele două balene cocoşate în captivitate.
Sunt exemplare adulte, cântărind fiecare 20 de tone.
Erau pui când hoinăreau prin golful San Francisco şi au fost aduse aici.
Le-am botezat George şi Gracie.
Perfect. Un mascul şi o femelă într-un bazin.
Le putem teleporta împreună.
Sunt frumoase, nu ? Şi foarte inteligente.
Urmaţi-mă, vă rog.
Deşi ne învaţă atâtea lucruri, va trebui să le dăm drumul în mare.
Pur şi simplu nu avem bani pentru două tone de creveţi zilnic.
- Când le daţi drumul ? - Curând.
Păcat, sunt destul de prietenoase.
Îmi sunt foarte dragi.
George şi Gracie pot fi văzute şi mai bine din apă.
Ce auziţi este înregistrarea unui cântec de balenă, emis de mascul.
Cântă între 6 şi 30 de minute.
În largul oceanului, alte balene îl preiau şi-l transmit mai departe.
Cântecul e diferit în fiecare an. Nu cunoaştem scopul.
Sunt indicaţii de navigaţie ?
Fac parte oare din ritualul de împerechere ?
Sau e o formă de comunicare care depăşeşte înţelegerea noastră ?
Sincer, pur şi simplu habar n-avem.
Poate îi cântă domnului de acolo.
Ce naiba ?! Scuze, aşteptaţi-mă aici.
Scuzaţi-mă, vă rog.
- Ce făceai acolo ? - Da, spune-i tu.
- Încercai pe naiba să comunici. - N-ai voie să vii aici !
Ai auzit ce a spus doamna.
Dacă credem că putem face ce vrem cu balenele acestea,
suntem la fel de vinovaţi ca şi cei care au cauzat dispariţia lor.
Plecaţi de aici sau chem poliţia.
Nu am vrut decât să vă ajutăm.
Prietenul tău are treabă cu balenele mele.
Le place de tine, dar la naiba, nu sunt balenele tale.
- Bănuiesc că ele ţi-au spus asta. - La naiba, chiar aşa e.
Bineînţeles.
Spock, în legătură cu metaforele alea colorate de care vorbeam.
Nu le mai folosi. Încă nu te pricepi prea bine la ele.
Şi încă ceva. Nu e nevoie să spui întotdeauna adevărul.
- Nu pot să mint. - Nu mă gândeam la minciuni.
Dar poţi exagera. Ai mai făcut aşa ceva.
- Nu-ţi aminteşti ? - Pe dracu' nu-mi amintesc.
- Ce ai mai învăţat ? - Specia lor nu iubeşte omul.
- O să ne ajute ? - Le-am comunicat intenţiile noastre.
E în regulă. Ştiu asta. N-au vrut să facă nimic rău.
- Am auzit că a fost ceva agitaţie. - Nişte idioţi.
- Cum te simţi ? - Sunt bine.
Nu-mi spune basme de pescar. Te cunosc prea bine.
Bob, mă termină.
Şi pe mine, dar n-avem ce face.
Şi dacă le ţinem, şi dacă le dăm drumul, tot le punem viaţa în pericol.
Ştiu.
Nu sunt fiinţe umane. Inteligenţa lor este...
Compasiunea mea nu se limitează la cât de inteligent mi se pare cineva.
- Şeful de echipă, aici echipa doi. - Am coordonatele reactorului.
- Sunt Kirk. - Am găsit nava nucleară.
- Bravo. - Amirale, e Enterprise.
Am înţeles. Care e planul vostru ?
Ne teleportăm la noapte şi colectăm fotonii. Nimeni n-o să ştie că am fost acolo.
Am înţeles şi sunt de acord.
Kirk terminat.
Uite-o. Dacă ştim să ne jucăm cartea, putem afla despre balene.
- Cu ce ne ajută dacă jucăm cărţi ? - Uite-i pe Robin Hood şi fratele Tuck.
- Încotro mergeţi ? - Ne întoarcem în San Francisco.
Aţi bătut atâta drum doar că să înotaţi ?
- Nu voi încerca să explic. - Bine, accept.
- Dar el ? - El e inofensiv.
În anii 60 a făcut parte din mişcarea pentru libertatea cuvântului, la Berkley.
- A luat cam mult LDS. - LDS ?
Haideţi că vă duc eu în oraş. Am o slăbiciune pentru ghinionişti.
- Nu vrem să facem probleme. - Deja aţi făcut. Haideţi.
Mulţumim foarte mult.
Să nu încercaţi să faceţi nimic. Am o bară de fier la îndemână.
- Deci ai fost la Berkley ? - N-am fost.
- Are şi probleme cu memoria. - Tu de unde eşti ?
- Iowa. - Un neîndemânatic.
Ce naiba aţi încercat să faceţi acolo, la institut, cu adevărat ?
A fost o chestie demonstrativă ? Detest chestiile astea.
- Pot să-ţi pun o întrebare ? - Dă-i drumul.
Ce se va întâmpla când daţi drumul balenelor ?
- Vor trebui să rişte. - Ce înseamnă asta, mai exact ?
Riscă să fie vânate ca toate celelalte balene cocoşate.
Ce ai vrut să spui la Institut cu chestia aia, despre dispariţia speciei ?
Exact ce ai spus şi tu în timpul turului, că cocoşatele riscă să dispară ca specie.
N-a spus asta, ţărănuşule.
"am fi la fel de vinovaţi ca şi cei care au cauzat" - la trecut - "dispariţia lor".
Am memorie vizuală. Văd cuvinte.
Eşti sigur că nu-i momentul pentru o metaforă colorată ?
Sunteţi cumva rahaţi din armată şi încercaţi să dresaţi balenele să recupereze torpile ?
- Nu, doamnă, fără rahaţi. - Bine, că vă dădeam jos chiar aici.
Gracie e însărcinată.
Cine sunteţi ? Nu mă duceţi de nas. De unde ştiţi asta ?
Nu-ţi putem spune. Lasă-mă să termin.
Nu suntem de la armată şi nu vrem să facem niciun rău balenelor.
Am putea să vă ajutăm în feluri pe care nici nu vi le imaginaţi.
- Pariez că nici nu credem în ele. - Foarte probabil.
- Nu ne-ai prins în cea mai bună formă. - Asta e sigur.
Cred că ne-am simţi cu toţii mai bine dacă am discuta toate astea la cină.
Ce părere ai ?
Vă place bucătăria italiană ?
- Nu. - Da.
Da, îmi place bucătăria italiană... şi ţie îţi place.
Domnule Profesor Scott, sunt doctor Nichols, directorul uzinei.
Îmi pare foarte rău. A fost o încurcătură grozavă.
Nimeni nu mi-a spus că veniţi.
Am încercat să clarific situaţia. Le-am explicat că aţi venit de la Edinburgh
să studiaţi procesul de producţie Plexicorp dar ei nu par să aibă habar de aşa ceva.
N-au habar ?
- Am venit milioane de mile. - Mii !
Am fost invitat la o inspecţie. Vreau să mă întâlnesc cu proprietarii.
Doctor Nichols s-a oferit să ne arate el însuşi uzina.
- Chiar ? - Cu plăcere.
- Asta-i altceva. - Gregory.
- Asistentul meu ne poate însoţi ? - Fireşte.
Nu te lua prea în serios.
Bună. Frumos aparat. Huey 204, nu-i aşa ?
- Exact. Pilotezi ? - Din când în când.
Am pilotat ceva asemănător pe când eram la Academie.
- Atunci pentru tine e o vechitură. - Da...
Dar e interesant. Pot să-ţi pun câteva întrebări ?
Uzina arată foarte bine.
Mulţumesc. Cunoştinţele dvs de inginerie sunt impresionante.
Acasă i se spune făcătorul de miracole.
- Vă pot oferi ceva ? - Eu v-aş putea oferi ceva.
- Chiar aşa ? - Încă mai lucrezi cu polimeri.
- Cu ce altceva am putea lucra ? - Chiar aşa, cu ce altceva ?
Ce grosime trebuie să aibă un perete de-al vostru de plexiglas
cu lungime 20, lăţime 3 metri, ca să reziste la presiunea a 3 mii de metri cubi de apă ?
- 15 centimetri grosime. Îl avem în stoc. - Am remarcat.
Să presupunem că...
ţi-aş putea arăta un mod de a produce un perete
care ar face acelaşi lucru, dar grosimea lui ar fi doar de 2,5 centimetri.
- Ţi-ar fi de folos cu ceva ? - Glumiţi.
Profesorul ar putea folosi computerul.
Computerule...
Computerule !
- Bună, computerule. - Folosiţi tastatura.
Are tastatură, ce excentric !
- Aluminiu transparent ? - Ai ghicit, băiete.
Ne-ar trebui ani de zile să calculăm dinamica acestei matrici.
Da, dar ai fi mai bogat decât îşi doreşte un avar.
Are vreo valoare pentru tine, sau şterg tot ?
Nu.
Nu acum, Madeline.
La ce v-aţi gândit exact ?
Un moment singuri, te rog.
Îţi dai seama că dacă îi dăm formula de calcul,
modificăm viitorul ?
De ce ? De unde ştim noi că n-a inventat el materialul ăsta ?
Da.
- Sigur n-o să-ţi schimbi părerea ? - Dar ce, părerea asta nu-i bună ?
- O glumă. La revedere. - Stai o clipă.
Nimeni nu ştie că Gracie e însărcinată.
Gracie ştie. Sunt aici.
O să se plimbe prin tufişuri până mâncăm noi ?
E felul lui de-a fi.
- Ai încredere în mine ? - Implicit.
Ciuperci mari, cu ardei iute, multă ceapă şi un Michelob.
- Bună alegere. Dvs, domnule ? - La fel.
Cum a ajuns o fată frumoasă ca tine să fie biolog de cetacee ?
- Am fost norocoasă. - Eşti supărată că o să pierzi balenele.
Ai o percepţie foarte exactă.
- Cum va decurge operaţiunea ? - O să fie duse în Alaska.
- Acolo li se va da drumul. - Şi apoi n-o să le mai vezi ?
N-o să le mai văd. Dar le vom ataşa emiţătoare speciale pentru monitorizare.
Eu aş putea duce balenele alea într-un loc...
unde n-o să le vâneze nimeni, niciodată.
Ţie îţi trebuie ajutor să ajungi singur din Sausalito până în San Francisco.
Dacă sunt atât de stupid, cum se face că cinăm împreună ?
Ghinioniştii mă fraieresc repede. Sănătate.
În plus, vreau să ştiu de ce faci înconjurul lumii cu tipul ăla ciudat
care ştie că Gracie e însărcinată iar ţie îţi spune "Amiral".
Unde ai putea duce... pe balenele mele ?
- Unde ar fi în siguranţă ? - Problema nu e unde, ci când.
- Ar trebui să se întâmple chiar acum. - De ce ?
Nicio cocoşată născută în captivitate n-a supravieţuit.
Dar nu vor fi în siguranţă în largul mării, pentru că acum e sezonul de vânătoare.
Şi, vezi tu, cum se spune, cu asta basta.
La naiba.
Ce e ? Ai un pager de buzunar.
Eşti doctor ?
- V-am spus să nu mă sunaţi. - Scuze, credeam că vrei să ştii.
- Le teleportăm acum. - Bine. Baftă. Kirk terminat.
- Vrei să o iei de la capăt ? - Spune-mi când pleacă balenele.
- Cine eşti tu ? - Tu cine crezi că sunt ?
Nu-mi spune ! Eşti din spaţiul extraterestru.
Sunt venit din Iowa, doar că lucrez în spaţiu.
Am fost pe-aproape.
Ştiam eu că extratereştrii o să intervină în treaba asta.
- Adevărul ? - Sunt ochi şi urechi.
Bine... adevărul.
Vin de la sfârşitul secolului 23.
Am călătorit înapoi în timp...
ca să iau cu mine două balene cocoşate, într-o încercare de a...
repopula planeta cu specia asta.
De ce n-ai spus aşa ? De ce toată prefăcătoria ?
- Vrei detaliile ? - N-aş scăpa aşa ceva pentru nimic în lume.
- Când sunt puse în libertate balenele ? - OK, ce naiba.
Prietenul tău avea dreptate. Gracie e însărcinată, foarte însărcinată.
Mâine la prânz, în faţa presei, vor lua balenele.
- Mâine la prânz ? - Plecăm ?
- Nu prea mai avem timp. - Ne daţi nota, vă rog, că plecăm ?
- Sigur. Cine primeşte veştile proaste ? - În timpul tău nu se folosesc bani ?
- Cât durează ? - Depinde de înveliş.
Amirale, a fost cea mai scurtă cină la care am fost,
şi cu siguranţă cea mai bună poveste pescărească pe care am auzit-o.
Spune-mi ceva. Care e frecvenţa transmiţătorului balenelor ?
Îmi pare rău, e secret. Uite ce e, habar n-am cine sunteţi.
Probabil nu vrei să-mi arăţi nava cu care aţi venit, nu-i aşa ?
- N-aş face asta. - Ei, vezi.
Am venit să iau cu mine în secolul 23 două balene cocoşate.
Pot lua două din largul mării, dar le-aş vrea pe ale tale.
E mai bine pentru mine şi pentru tine. E mai bine şi pentru ele.
Gândeşte-te.
- Cine eşti tu ? - Gândeşte-te.
Să nu dureze prea mult. Sunt în criză de timp.
- Aici mă găseşti. - Aici ?
- În parc ? - Da.
- Acvariul va fi gata dimineaţă. - E cam pe muchie.
- Ce se aude cu echipa a doua ? - Aşteptăm să ne sune.
La naiba ! Am fost atât de norocoşi. Două balene perfecte, chiar aici.
- S-ar putea să le ratăm. - Atunci misiunea noastră dă greş.
Misiunea noastră ? Vorbim de dispariţia oricărei forme de viaţă de pe Pământ.
Eşti pe jumătate om. Nu simţi nicio emoţie la gândul ăsta ?
- Se produce din nou. - Foarte ciudat. Domnule comandant.
- Nu faceţi programul de teste ? - Detectăm o scurgere de energie.
Pare localizată în interiorul navei.
Sunt comandantul Rogerson. Da, şi noi o detectăm. Ce e ?
Scotty, sunt gata de teleportare.
Scotty, mă auzi ?
Confirmat. Recepţie.
Aici e comandantul Rogerson.
Avem un intrus în sectorul patru M.M.R.
- Scotty, mă auzi ? - Lass, te aud foarte greu.
Energia a scăzut la minim. Vă teleportez pe rând, câte unul.
la colectorul. Eşti prima.
Fii pregătită.
Scotty.
Alo ?
Răspunde, te rog.
Scotty, când ?
Chekov, semnalul se întrerupe. Transmite din nou.
- Mă auzi ? - Acum ar fi momentul potrivit.
Nu mişca !
Chekov !
L-am pierdut.
Comandant Pavel Chekov. Flota Stelară, Federaţia Planetelor Unite.
Bine, comandante, ai ceva să ne spui ?
- De exemplu ? - Cine eşti şi ce sunt astea ?
Sunt Pavel Chekov, comandant în Flota Stelară.
Serie 656-5827 D.
- S-o luăm de la capăt. - De la capătul cui ?
- Numele ? - Numele meu ?
Dacă te joci cu mine, ai plecat de aici.
Chiar ? Pot să plec ?
- Ce părere ai ? - E al ruşilor.
Evident că e al ruşilor, dar e retardat mintal sau aşa ceva.
- Nu mişcaţi. - OK, dă-ne pistolul.
Dacă nu vă întindeţi la podea, va trebui să trag cu fazerul.
- OK, trage în mine cu fazerul. - Îmi pare rău.
Cred că e din cauza radiaţiei.
Pe hol !
Culcat !
Avem o victimă. Chemaţi un doctor.
- Vreun semn ? - Nimic. N-ar fi trebuit să-l las singur.
Ai făcut ce trebuia. Mai caută, o să-l găseşti.
Scotty, ai promis că îmi dai o estimare privind cristalele de dilitiu.
- Asta abia mâine. - Trebuie să fii mai rapid.
O să încerc, domnule. E cam nerăbdător.
- E un bărbat foarte simţitor. - Altceva ?
Au plecat azi-noapte. Ne-am gândit că aşa îţi e mai uşor.
Le-ai trimis fără să mă laşi măcar să-mi iau rămas bun !
Amirale ! Amirale Kirk !
Amirale Kirk !
Amirale Kirk, mă auzi ?
Le-au luat. Am nevoie de ajutorul tău. Eşti acolo ?
Amirale, avem o problemă.
Amirale Kirk !
Mă auzi ?
Doamne !
Bună, Alice. Bine a venit în ţara minunilor.
- E adevărat ! - Da, e adevărat.
Mă bucur că ai venit, dar momentul nu e cel mai potrivit.
- E de-adevăratelea ? - Da, priveşte.
- Acvarii pentru balenele tale. - Au fost luate.
- Luate ? - Au fost luate azi-noapte.
- Pe vremea asta sunt în Alaska. - La naiba !
Dar voi puteţi merge să le găsiţi, nu-i aşa ?
Nu putem merge nicăieri.
- Ce fel de navă e asta ? - E o navă de pe care lipseşte un om.
- Am restabilit capacitatea completă. - Mulţumesc, domnule Spock.
Doctore, bine ai venit la bord.
- Amirale, unde eşti ? - Uhura, ce s-a întâmplat ?
L-am găsit pe Chekov. Îl duc în sala de operaţii.
- Unde ? - Spitalul Mercy.
- Districtul Mission. - Starea lui medicală e critică.
Probabil că nu va supravieţui.
Lasă-mă să mă duc acolo. Nu-l lăsaţi pe mâna medicinei secolului 20.
Cred că doctor McCoy are dreptate. Trebuie să-l ajutăm pe Chekov.
- E logic să facem asta ? - Nu, dar e omenesc.
Bine. Ne ajuţi ?
- Cum ? - Va trebui să arătăm ca nişte medici.
Noi încercăm aici. Tu vezi acolo.
- Ce aţi păţit ? - Fac dializă din cauza rinichilor.
Dializă ? Ce, suntem în Evul Mediu ?
Luaţi pastila asta. Dacă mai aveţi probleme, sunaţi-mă.
Gata, am găsit.
Să mergem.
E în sectorul păzit, cu un etaj mai sus. E în stare critică.
Scuze, îl luăm noi pe-ăsta.
Ţineţi liftul ! E o urgenţă !
Am fost acolo. Am auzit totul.
Weintraub a spus chemoterapie radicală.
- Şi Gottlieb ? - El n-a vorbit decât de terapie grafică.
- Incredibil ! - Ai altă părere ?
- Sună ca Inchiziţia spaniolă. - Are o zi proastă.
- La o parte. - Ni s-a ordonat să...
La naiba ! Avem un caz acut de distensiune abdominală superioară.
Daţi-vă la o parte !
- Ce ai spus că are ? - Crampe.
Nu purtaţi măştile chirurgicale ! Cine sunt ăştia ?
- Nu ştiu. - Ce faci ?
- Spargerea arterei meningelui. - Care e specialitatea ta, eşti dentist ?
Cum explici pulsul slab, ritm respirator redus şi comă ?
- Un examen fundoscopic... - ... e irelevant.
Extirparea hematomului va reduce presiunea.
Nu rezolvi nimic găurindu-i craniul. Artera trebuie reconstruită.
Ia-ţi cuţitele de măcelar de aici şi lasă-mă să salvez eu acest pacient.
- O să pun să te dea afară. - Un comportament atât de neprofesionist...
- Mergeţi în camera aceea mică. - Ăla ce e ? Un pistol ?
- Ce e ăsta ? - Nu ştiu.
A topit încuietoarea.
Aici avem de-a face cu tehnici medievale.
Chemoterapie ! Examene fundoscopice !
Chekov, trezeşte-te.
Pavel, mă auzi ?
- Îşi revine. - Pavel, spune-mi ceva.
Numele ? Rangul ?
Chekov, Pavel.
Rangul: Amiral.
- Cum se simte pacienta ? - Pacientul va supravieţui.
- Când aţi intrat, era o ea. - O mică greşeală.
Daţi-ne drumul.
Au luat pacientul.
Staţi pe loc !
- Nu acum, Pavel. - Nu mişcaţi.
Doctorul mi-a dat o pastilă şi mi-a crescut un rinichi nou.
E perfect funcţional !
Nu mişcaţi.
- Unde ar trebui să fie balenele acum ? - Ai o hartă ?
- Dă-mi frecvenţa radio. - Poftim ? Vin cu tine.
- Următoarea noastră oprire e secolul 23. - N-am pe nimeni aici.
- Trebuie să ajut balenele alea. - N-am timp de discuţii.
- Frecvenţa radio, te rog. - 401 megaherţi.
Mulţumesc... pentru tot.
Scotty, teleportează-mă.
Surpriză.
- Spock, de ce nu avem energie ? - Imediat, amirale.
Încerc să-mi amintesc cum funcţionează. M-am obişnuit cu elicopterul.
- M-ai păcălit. - Ai nevoie de mine.
- la loc. - Acum, domnule Sulu.
Ce-a fost asta ?
Dispozitivul de camuflare e stabil. Toate sistemele sunt funcţionale.
Ascensiune pe impuls. Înclinaţie 5 cu zero. Cârma: constant.
Anunţaţi-mă când ajungem la 10.000. Viraj la 310.
Uhura, scanează după balene. 401 megaherţi.
10.000, amirale.
Acceleraţie de impuls.
310 la Marea Bering. Sosirea estimată: 12 minute.
- Acvariile sunt bine fixate ? - Da, dar teleportăm 400 de tone.
Nu sunt doar balenele, ci şi apa.
Da, bineînţeles.
- Ai găsit ceva ? - Nu.
- Am impresia că ai o problemă. - Impresia ta e corectă.
Ca să ne putem întoarce în momentul exact în care am plecat din secolul 23
am calculat timpul scurs în raport cu rata acceleraţiei.
Normal. Şi care e problema ?
- Acceleraţia nu mai e o constantă. - Atunci fă cum crezi că e bine.
- Să fac cum cred că e bine ? - Să aproximezi, Spock.
- Să aproximezi. - Nu-mi stă în fire să aproximez.
Ei, nimeni nu-i perfect.
- Ele sunt ! - Confirmat. Am depistat balenele.
Direcţia 327, distanţa 600 de mile marine.
- Contact video. - Cum faceţi asta ?
Detectăm un semnal apropiindu-se de balene, la 328 grade.
Să vedem ce e.
- Ce fel de vas e ăla ? - Vânători de balene. Am întârziat ?
- Coborâre cu viteză maximă. - Am înţeles.
10 secunde, domnule.
- Bine, Scotty. - 10 secunde, amirale.
Cinci, patru, trei...
doi, unu.
Amirale, balenele sunt aici !
- Bună treabă. Avem capacitate warp ? - Capacitatea maximă, domnule.
- Domnule Sulu, te rog. - Am înţeles. Viteză warp.
Domnule Sulu, voi duce oaspetele nostru să-şi vadă balenele.
Ai ajustat programul de re-intrare cu greutatea suplimentară a balenelor ?
Domnul Scott nu-mi poate da o cifră exactă...
- O să aproximez. - O aproximare ?
Tu, Spock ? E extraordinar.
- Nu cred că înţelege. - Nu.
Are mai multă încredere în aproximările tale decât în constatările altora.
- Tu zici că e un compliment ? - Da.
Atunci o să încerc să aproximez cât mai bine.
"Se spune că marea e rece, dar în mare e sângele cel mai cald."
"Balenele nu varsă lacrimi", D.H.Lawrence.
E ironia sorţii. Când omul omora aceste creaturi,
îşi omora propriul viitor.
Sălbăticiunile par bucuroase să te vadă. Sper că-ţi place acvariul nostru.
- Un miracol, domnule Scott. - Un miracol ? Încă nu.
Ce vrea să spună ?
S-ar putea să nu reuşim. Trebuia să fi rămas unde ţi-era locul.
Locul meu e aici. Sunt biolog specialist în balene.
Să presupunem că printr-o minune reuşiţi să le duceţi unde trebuie ?
Cine se pricepe câtuşi de puţin la balene cocoşate în secolul 23 ?
Amirale, ar trebui să vii sus. Avem probleme cu puterea.
Stai cu ele. Sosesc.
Ţine-te bine.
Warp 7,5.
- 7,9. - Scuturile la maxim.
Asta e tot ce pot să dau.
- Putem atinge viteza critică ? - Nu garantez.
Voi compensa modificând traiectoria.
Warp 8... 8,1. Viteză maximă.
- Vreau controlul propulsiei. - Propulsia la comanda lui Spock.
Uşurel... Uşurel ! Acum !
- Au funcţionat dispozitivele de frânare ? - Da, amirale.
Atunci unde naiba suntem ?
Sonda străină.
- Raportaţi. - Computerele nu funcţionează.
Nu avem energie. Generatoarele auxiliare inoperante.
- Comutaţi pe control manual. - Nu am niciun control, domnule.
- Unde suntem ? - Fără control şi orbi ca liliecii.
Restabiliţi legătura !
- Priviţi ! - Se îndreaptă către pod.
Ţineţi nava echilibrată pe cât posibil.
Suntem în apă. Deschideţi trapa.
Nu trebuie decât să dăm drumul balenelor.
Scotty, mă auzi ?
Mişcaţi ! Ai grijă de ei.
- Hai, ia-mă de mână. - Am reuşit.
- Amirale, ajutor ! - Aici sunt, Scotty.
- O să fii OK. - Balenele sunt blocate acolo.
- Poarta hangarului e blocată. - Putem folosi explozibil s-o deschidem ?
E sub apă. Nu putem ajunge la el.
Mergeţi voi înainte. Închide trapa.
- O să rămâi aici. - Mergeţi !
Le vezi ?
Acolo !
De ce nu răspund ? De ce nu cântă ?
Domnule preşedinte, avem energie.
Consiliul e în şedinţă.
Luaţi loc.
Să fie adus acuzatul.
Căpitane Spock, tu nu eşti acuzat de nimic.
Domnule preşedinte, vreau să fiu alături de tovarăşii mei.
Cum doreşti.
Acuzaţiile sunt...
Conspiraţie. Atacarea unor ofiţeri ai Federaţiei.
Furt din proprietatea Federaţiei, mai exact nava Enterprise.
Sabotarea navei U.S.S. Excelsior.
Distrugerea proprietăţii Federaţiei, mai exact U.S.S. Enterprise.
Şi în fine, încălcarea ordinelor Comandantului Flotei Stelare.
Amirale Kirk, cum pledezi ?
În numele nostru, al tuturor, sunt autorizat să pledez vinovat.
S-a consemnat.
Datorită circumstanţelor atenuante, retragem toate acuzaţiile, cu o excepţie.
Acuzaţia privind încălcarea ordinelor unui ofiţer superior
îi e adusă personal amiralului Kirk.
Sunt sigur că amiralul acceptă că e nevoie de disciplină, nu-i aşa ?
- Da, domnule. - James T. Kirk...
Consiliul a decis să fii degradat la gradul de căpitan.
Potrivit noului tău rang,
vei primi atribuţii într-un domeniu în care ai dovedit un talent remarcabil.
Vei comanda o navă.
Linişte.
Tu şi echipajul tău aţi salvat planeta asta de propria ei obtuzitate.
Vă vom fi îndatoraţi pe veci.
Mă bucur atât de mult pentru tine.
Mulţumesc.
- la stai o clipă, unde mergi ? - Tu ai vasul tău, eu îl am pe-al meu.
O navă de cercetare. Am de învăţat o perioadă de 300 de ani.
- Vrei să spui că ne luăm rămas bun ? - De ce trebuie să fie rămas bun ?
Cum se spune în secolul tău, nici măcar nu-ţi ştiu numărul de telefon.
- Cum te găsesc ? - Nu-ţi fă griji... te găsesc eu.
Ne vedem prin galaxie.
Tată.
Mă întorc pe Vulcan într-o oră.
- E drăguţ că ai făcut efortul ăsta. - N-a fost un efort. Eşti fiul meu.
În plus, sunt foarte impresionat de comportamentul tău în această criză.
Foarte drăguţ.
Din câte îmi amintesc, m-am opus înrolării tale în Flota Stelară.
E posibil ca raţionamentul meu să fi fost greşit.
Tovarăşii tăi sunt oamenii de caracter.
Sunt prietenii mei.
Da, bineînţeles.
- Vrei să-i transmiţi ceva mamei tale ? - Da.
Spune-i că... mă simt bine.
- Viaţă lungă şi prosperă, tată. - Viaţă lungă şi prosperă, fiule.
Singura constantă a universului este mentalitatea birocratică.
- O să primim un vas de mărfuri. - Contez pe "Excelsior".
Ce-ţi trebuie ţie găleata aia înşurubată ?
- O navă e o navă. - Cum spui tu.
Prieteni... suntem acasă.
- Cârma e gata, căpitane. - În regulă.
Să vedem ce poate.
SubRip by: XRAiN